Subrip By MasterA Fixed By Pacman
Som et led i den tyske Endlösung anvendte nazisterne Sonderkommandos, -
- der skulle assistere ved udryddelsen i Det tredje riges dødslejre.
Disse jødiske mænd førte ofrene ind i gaskamrene og brændte deres lig.
Til gengæld for deres arbejde nød de helt uhørte privilegier, -
- inden de selv blev udryddet efter fire måneder.
Filmen er til dels baseret på beretninger fra Miklos Nyiszli, -
- den ungarske jøde, som assisterede dr. Mengele med hans eksperimenter -
- på de internerede, og omhandler virkelige hændelser -
- fra den tolvte primært ungarske, Sonderkommando -
- i Auschwitz II - Birkenau.
KZ-LEJREN AUSCHWITZ II - BIRKENAU BRZEZINKO, POLEN
KREMATORIUM NUMMER ET EFTERÅRET 1944
Har du fået noget at drikke?
Drikker du herinde?
Doktor.
- Dæk hans hoved til. - Gør, som han siger.
- Gå nedenunder igen. - Vi kendte ham.
- Gå derned igen. Begge to. - Han siger det ikke igen, idiot.
Hvis de opdager, vi er heroppe, vil I ønske, I var ham.
Vi har ikke brug for doktoren. Han er allerede død.
Han er død, siger jeg.
- Han er i live. - Jeg behandler ham.
- Blev du bedt om at hente ham? - Det var ikke nødvendigt.
Var der nogen, der bad dig hente doktoren?
Der er ingen grund til at skændes.
Se selv.
Gør det.
Nej! Lad være!
Rolig nu, min ven.
Rolig...
Det var det, han ønskede.
I skal ikke hente mig igen. I skal ikke banke på min dør.
I skal ikke bede mig om noget.
Det er da nemt nok.
Sørg for at få hans nummer.
KREMATORIUM NUMMER TRE
Tag hele pakken. Der er masser. De er ungarske.
- Jeg kan godt lide vores smøger. - Tobakken er elendig.
De burde invadere Tyrkiet. Så skal du smage en rigtig cigaret.
Kom i gang.
- Stoler du på polakkerne? - Det er da lige meget.
De stoler ikke på nogen fra nummer tre.
- Heller ikke mig? - Det ved jeg ikke.
- Jeg er da ungarer. - Men du er her.
- Fordi jeg handler med polakkerne? - Rosenthal siger...
Ja, at vi ikke kan nå det. De venter på et roligt øjeblik.
- Hvis fronten... - Det vil ikke ske for os. Aldrig.
- Der kommer fly næsten hver dag nu. - Ikke efter os.
Lige så snart russerne nærmer sig, ryger vi direkte ind i bålet.
- Det siger I alle sammen. - Tro på det. Du er jo død allerede.
Det eneste, du kan vælge, er, hvordan du vil dø.
- Har du guld? - Ja. Hvad skal jeg sige?
Sig til dem, at vi ikke gør det. Gå nu ind og sig det til dem.
Han prøver bare at få det udsat. Behøver du at stå her?
Hver eneste dag tæller. De har været i gang længere end os.
De kan ryge før os. Jeg fatter ham ikke.
- Det er ikke op til ham. - Så dem. Han følger trop.
Han havde hørt om den gamle. Abramowics.
Hvad sagde han? Har du sagt det til nogen?
Alle ved det.
- Doktoren havde intet at gøre der. - Hvad laver I to herinde?
Vi er næsten færdige derinde.
- Næsten? Men ikke helt? - Det er vi vel ikke.
- Jeg spørger igen... - Tre af vores folk blev skudt i dag.
- Hvad kommer det jer ved? - Vi skal bruge afløsere og ungarere.
Det er ikke jeres problem.
I siger, vi er dovne, men I giver os ikke nok arbejdskraft.
Moll skød en af vores stærkeste mænd.
- Vil du have fart på? - Hvis jeg har hovedet på blokken.
Vi flytter jer snart.
- Hvorfor vil I gøre det? - Vi overvejer at benåde jer.
Vores gruppe er glad for at være her.
Vi vil gerne blive her. Hvorfor slå os ihjel?
- Sagde jeg noget om at slå ihjel? - Vi ved, hvad du mener.
- Så jeg er en løgnhals? - Du er, hvad du er.
Det er ikke op til mig. Ingen må forlade deres områder.
- Påstår du, det ikke er op til dig? - Ingen må forlade deres områder.
- Doktoren skal af sted. - Der har været folk i områderne.
- Ikke os. - Vi har øjne i hovedet.
I skal holde jer til jeres bygninger.
- Der forekommer bestikkelsespenge. - Dem tager I. Vi mangler afløsere.
Se så at komme tilbage! Ellers finder vi en afløser for dig.
- Vi savnede dig i morges. - Savnede mig?
- Oplysningerne ligger på bordet. - Fint.
Du skulle have bedt om flere formularer.
Jeg beklager, at jeg måtte spørge.
- Hvad med linserne? - De er undervejs.
- Du er en fremragende patolog. - Tak.
Jeg ved godt, det ikke er let for dig at få det at vide.
Men inderst inde ved du, -
- at vores situation mildest talt er unik.
Som videnskabsmand er du mere tro end nogen anden, jeg har mødt.
For jeg er vis på, at hele dit væsen byder dig at handle anderledes.
Det er sandt.
- Det er ikke vores krig. - Ikke min.
Jeg kan forsikre dig for, at det heller ikke er min.
Men at lade alt dette gå til spilde...
Jeg forstår din situation.
- Du gør bestemt mere end som så. - Hvis du ønsker det.
Hvad mener du?
Der er ingen mening.
Vi øger omfanget af vores forskning.
Jeg får brug for flere folk.
Så skal du få flere folk.
Ja? Hvad ville du sige?
Vi diskuterede noget sidste gang.
Naturligvis.
Dette giver dig adgang til hele lejren.
VÅBENFABRIKKEN UNI ON I BRZEZINKO
KVINDERNES MATERIELKOMMANDO
Har du ventet lige indtil nu?
- Den er for godt pakket ind. - Sådan fik jeg den.
- Af hvem? - Jeg så hende ikke.
Hvor er Tsipora?
- Og? - Jeg har aldrig set hende.
- Men de har hende? - Selvfølgelig har de hende.
- De får ikke et ord ud af Tsipora. - Det er lige meget.
Vi bliver også opdaget, men vi tager så meget, vi kan nå.
- Jeg ved ikke, hvad vi kan skaffe nu. - Find et nyt led til kæden.
- Vi har fundet et åndssvagt led. - Hvad er problemet så?
- Du skal ikke gå ud derfra hver dag. - Jeg gør mere end det.
- Det er ikke nogen konkurrence. - Nej, vi gør hver vores job.
- Jeg vil gøre hvad som helst, Dina. - Det vil jeg også.
- Er der så et problem? - Hvad gør de med resten af gruppen?
- Du sætter dit liv på spil. - Hvorfor sætte deres på spil?
Det er ikke vores skyld, de er her. Jeg tvinger jer ikke til noget.
- I kan da bare gøre som dem. - Det var ikke det, hun mente.
Alle i barakken bliver straffet, inden de bliver dræbt. Ligesom os.
- Hvad fanden gør det, når man er død? - Vi har selv valgt det.
Det her skal med i morgen. Hvor mange lig er der?
- Otte. - Det er godt. Jo flere lig, jo bedre.
Jeg tager de her to.
Fjolser.
- Har hun ret? - Selvfølgelig har hun ret.
Hvad har du da gået og troet de seneste måneder?
Men jeg ville ønske, jeg kunne give hende nogle tæsk.
Har du et problem?
Nej.
Det er synd for verden, hvis vi ikke vinder krigen.
- Hvad siger du til det? - Det er din mening.
Mænd er stammefolk. Det er slut nu. Nu er der én stamme og ingen krig.
Der har da været krige internt i jeres stamme.
- Hvad med de lange knives nat? - Du ved meget om Tyskland.
- Men det var et statskup. - Hvad er forskellen?
- Et statskup er ikke en krig. - Det er vel en slags krig.
Hvis "statskup" betød "krig", ville ordet være unødvendigt.
Hvorfor have to ord for samme ting? Jeg er tysker, du er ungarer.
Jeg ved nok mere om det tyske sprog, end du gør.
Naturligvis.
Trods din åbenlyse intelligens.
Naturligvis.
Det forlyder, at man vil gøre oprør i krematorium nummer tre.
Nummer tre?
Det vil omfatte nummer et. Det vil omfatte alle fire.
- Polakkerne i nummer tre står bag. - Hvorfor tror du, jeg ved noget?
- De tror, vi vil slå dem ihjel. - Plejer I ikke at gøre det?
De er den bedste Sonderkommando nogensinde.
- Fortæl dem det. - De stoler ikke på mig.
- Du er deres læge. - De ved godt, hvad jeg laver.
- Og hvad laver de? - Arbejder med et gevær i ryggen.
- Jeg tror ikke på det. - At vi vil lade dem leve?
- At I vil lade nogen af os leve. - Din skæbne påvirker ikke mig.
Du bliver behandlet bedre end alle andre. Du bør fortælle os det.
- De vil ikke... - Hvis du hører noget.
Mere forlanger vi ikke.
Har Oberscharführeren overvejet, -
- at dine hovedpiner kunne være forbundet med den øgede...
Den seneste tids øgede mængde last.
Fortsæt.
Det, jeg ser i gården, hvis jeg åbner vinduet for at få lidt luft...
- Det ville alle have det svært med. - Du skal ikke kigge ud ad vinduerne.
- Jeg foreslår blot... - Din metier er at diagnosticere.
Når jeg får hovedpine og hjertebanken, er det, fordi jeg drikker for meget.
- Så lad være med at drikke så meget. - Nemlig.
- Men det bliver mellem os. - Jeg ville aldrig...
Nej, for du kan lige så let kasseres, som jeg kan.
- Hr. Oberscharführer... - Jeg er ligeglad. Klap i.
Vi er hver især en del af det her. Det er vi, når vi vælger det her liv.
Og i særdeleshed dig.
Javel, hr. Oberscharführer.
Så snart du har truffet det valg!
Omkring halvdelen er inde.
Ja?
Max, du forkludrer det her. Vi har ikke noget valg.
Skal vi lade de polakker bestemme, så det går ud over vores folk?
- Hvem er vores folk? - Dem på togene.
- Fordi de er ungarere? - Ja.
Ungarn er jo det eneste land, der har nogen jøder tilbage.
Ville det rage dig, hvis vi brændte polske jøder?
Så ville vi i hvert fald ikke vente.
Hvad betyder en uge mere for dem? 10.000 ungarere mere?
- De har aldrig brudt sig om os. - Vi er alle ude efter det samme.
Det virker ikke sådan.
Der er han.
Det var et helvede at komme herover.
- Hvordan er det derovre? - De låser os inde.
- Hvem siger det? - Lopkowitz. De vil af med en sektion.
- Hvilken? - En af de tjekkiske. De sulter også.
Giv mig noget vodka.
- Hvad er det her? - Ungarsk vin. Det kom i dag.
- Noget guld? - De er ikke kommet tilbage endnu.
Se her.
- Tjek diamanterne. - Smukt.
- Det skulle smeltes, men... - Og hvad så?
- Bare smelt det. - Udmærket.
Vi har vist fået noget god mad ind. Røgede østers, kød, et par kager.
Du har fået flere maskingeværer.
- Hvem siger det? - Hoffman. Ville du fortælle os det?
- Selvfølgelig. - Næppe. Han nævnte noget sprængstof.
- Hvorfor tror I, jeg er her? - Fordi Hoffman bad dig om at komme.
Nej, det var mig, der sagde det til Hoffman.
Partisanerne lagde dem sammen med tyve granater.
- Hvem har dem så nu? - Det har vi.
- Så får I ikke mere fra os, vel? - Vi har da aldrig haft brug for jer.
- Hvorfor venter vi? - Vi skal omkoordinere.
- Hvorfor det? - Jeg bryder mig ikke om din tone.
- Forstår du da ikke, hvad jeg siger? - Max...
- Hvorfor omkoordinerer vi? - I gen.
- Nu har vi flere våben. - Vi havde våben før.
Kvinderne undrer sig nok, efter de har smuglet alt det krudt ud.
- Nu har vi maskingeværer. - Og hvad så?
- Hvad nu? - Vi flygter.
Hvem? Os?
- Tror du, vi når ret langt væk? - Ja, med maskingeværer.
- Lad os dræbe flere og ødelægge mere. - Og flygte.
- Er det det, du vil? - Ja, hvis jeg får chancen.
- Hvis I vil flygte, springer vi fra. - Hvordan kan du tale på vores vegne?
Har du da noget at sige? Vil du tilbage til dit normale liv?
- Det giver ingen mening. - Vi kan fortælle, hvad der er sket.
- Du når da ikke til Vistula-floden. - Andre har klaret det.
Andre fra lejren, ikke fra kommandoen. De lader dem fra lejren slippe væk, -
- men ikke dem, der har været inde i krematoriet.
De endevender Polen for at finde os. Hvis vi vil udrette noget, -
- skal vi have et enkelt mål, og det er maskinerne.
- Det må du fortælle dem. - Og vi har ikke mere tid.
Kommando 8 holdt tre måneder og en uge.
- Selv Moll indrømmer... - Moll fortæller dig da ingenting.
- De var ikke kommunister. - Du taler jo ikke engang tysk.
Hvad fanden gør det? Jeg taler nok. Jeg taler jiddisch.
- Nå, så du taler jiddisch? - Polakkerne sagde...
- Polakkerne? - Klap så i!
Muhsfeldt fortalte mig, at de forberedte sig på at flytte os.
Ingen har overlevet mere end fire måneder.
Vi kan blive dræbt, fordi vi tror, vi er anderledes end de andre.
Det er værre end at forsøge at flygte.
Sig til dem, at vi godt kan klare det.
Men krematoriet skal rammes. Så kan I andre løbe, hvorhen I vil.
Men først efter vi har taget os af bygningerne.
- Jeg vil gerne have en flaske vin. - Giv os halskæden.
Det er en god vin, din jødesmovs. Vi kan i det mindste få noget for den.
- To flasker. - Rend mig.
Hoffman, giv ham to flasker.
Tag dig i agt.
- Løgnhalse. - Hvad skulle de lyve om?
Han ville jo beholde halskæden.
Han tror, han overlever. Vi er en skide afledningsmanøvre.
- De er jøder. - Det siger du hele tiden, Simon.
Stoler du stadig på jøderne?
Ingen ville kunne overleve.
Selv hvis du gjorde, -
- ville du så kunne se nogen, du kendte, i øjnene?
Tænk på det, du har gjort for et bedre liv.
For vodka og sengelinned.
Anja, hør på mig. Du er alligevel så godt som død.
De finder krudtet. Du må ikke sige noget.
Uanset hvad de gør, må du ikke sige noget. Jeg elsker dig.
Desinficeringsprocessen er vigtig for jeres helbred.
En enkelt lus kan slå jer ihjel. Renlighed er lig med frihed.
Tag det roligt.
Jo før I er afklædt, jo før er I rene, og jo før vil I se jeres familie igen.
Beskidte løgnhals.
- Husk nummeret over krogen. - Han lyver!
Tænk, at jøder gør sådan noget. Slip mig. Han lyver!
Hold nu op.
Lyt til din kone. Tænk, hvad du vil, men undlad at lave ballade.
- Laver jeg ballade? - Morris.
Så fortæl mig, at jeg ikke bliver slået ihjel.
Hæng tøjet på de nummererede kroge.
Jeg skal måske nok dø, men jeg har levet længere, end du kommer til.
Tror du måske, du kan ændre på noget?
Jeg dør i det mindste med min værdighed i behold.
Hold så op! Jeg dør i det mindste med min værdighed i behold.
- Hvordan slap du igennem med det der? - Med hvad?
Med uret. De ville have slået hele din vogn ihjel.
- Hvad gør det? - Se, hvad du har gjort. Giv mig uret.
- Hvorfor det? - Hvad skal du med et ur i badet?
- Du kan få det bagefter. - Gør, som han siger.
Vi gør altid, som alle siger. Jeg giver dig ikke noget som helst.
- Du tiltrækker dig opmærksomhed. - Sig, at jeg overlever, dit nazisvin.
- Morris, giv ham uret! - Jøderne er nogle løgnagtige nazier!
- Nu vil han stjæle mit ur! - Giv mig det! Jeg vil bare have uret!
Nej!
Giv ham uret!
Godt, så fortsætter vi.
Husk, hvilke kroge I hænger tøjet på. Gå tilbage til krogene efter badet.
Bind jeres sko sammen med snørebåndene.
Jo før I kommer i bad, jo før får I mad.
Fortsæt fremad!
Se nu at komme derind! Af sted!
David? Bliv der.
David?
- Vil du have en sjus? - Nej tak.
- Du skal vel arbejde. - Ja.
De er altid så unge.
Voksne tvillinger vokser fra hinanden.
- Hvordan går det? - Udmærket.
Vil han lave tvillinger med tyske kvinder?
Det er formålet.
- Hvad er det her? - En galdesten.
- Hvorfor beholder du den? - Han interesserer sig for den slags.
Samler han på dem? I glas?
Han får dem i glas. Hvad han gør med dem derefter, er hans sag.
- Har du hørt noget? - Hørt noget?
- Om det, jeg nævnte sidst. - Jeg har sagt, de ikke taler med mig.
Du har fundet din kone og din datter.
- Hvor ved du det fra? - Betyder det noget?
Det gør det vel ikke.
Du har været derovre flere gange med tæpper og medicin.
- Gav han dig passerseddel til lejren? - Ja.
- Hvad syntes du om det derovre? - Hvad jeg syntes?
- Fortalte du dem om det her? - Bestemt ikke.
- Har de nogen anelse? - Alle taler jo om det.
- Men du benægtede det. - Ja.
Det er også det bedste.
- De vil afvikle C-lejren. - Hvem siger det?
Nedskæringer, ifølge doktor Thilo.
Der mangler mad. I løbet af to uger.
- Vi smider jo mad ud. - En ordre er en ordre. Rub og stub.
- To uger? - Det var det, jeg sagde.
- Jeg taler med... - Hvad har han med det at gøre?
- Hvad mener du? - Bare fordi du fik et passerseddel?
Det vil man bestemt ikke tillade.
De kan let reddes. Hvis de gør oprør i lejren, -
- vil der komme en massakre, der overskygger alt, de gør mod os.
- De vil komme til at lide. - Det var da en sær bemærkning.
- De vil få lov til at leve. - Midlertidigt.
Selv hvis jeg...
Nogen skal nok sige noget. Fortæl mig, at du vil hjælpe mig.
- Hvis jeg får noget at vide. - Uanset hvad du hører.
- Ja. - Godt.
Hvad angår din kone og datter, -
- må vi gå til kz-administrationen og få dem forflyttet.
- Hvordan det? - Vi må finde de sikre konvojer.
Nogle sendes til materielfabrikkerne. Hvis de melder sig, bliver de udvalgt.
Er det ufarligt?
Det skal jeg nok sørge for. Det gør jeg for dig.
Men de må holde det hemmeligt. Hvis alle melder sig...
De redder deres egne liv. Længere er den ikke.
Ligesom dig.
Dig og din galdesten.
Din galdesten og dig.
Hvordan fik du krudtet ud af fabrikken?
- Hvordan fik I det ud af fabrikken? - Det kan da være skide lige meget.
- Vi skal vide, hvor det endte. - Det er jo det, jeg spørger om.
Tror du, jeg er døv?
Du spørger hende, hvor det kom fra. Det kom fra fabrikken.
- Fabrikken vil gerne vide det. - Ja, selvfølgelig.
Det skulle de have tænkt på noget før.
Du ender med også at slå hende ihjel, før hun siger, hvor det er nu.
Hvor skulle krudtet hen?
Er det her, hvad du ønsker?
- Du slår mig jo alligevel ihjel. - Så let slipper du ikke.
Det går ud over hele din barak, når vi er færdige med dig.
Hvorfor gasser I dem ikke bare?
Væk hende.
- Tag ham. Jeg tager pigen. - Har I en fræk aftale?
- Hvad laver du heroppe? - Der er en pige...
Hvad laver du heroppe?
Der en pige, der overlevede gassen. Hun bliver brændt levende.
Vi tager hende her.
- Lad mig klippe håret. - Vi tager hende med hår og det hele.
- Så må jeg vide hvorfor. - Hun er tvilling.
- Doktoren skal have hende. - Lad ham få håret.
Vi tager hende med håret i behold.
- Hvor er den anden tvilling? - Hun er blevet fjernet.
- Jeg troede, de tog dem i live. - Siger du, jeg lyver?
Jeg har holdt denne enhed i live i ni måneder.
Ja, vi er alle sammen i live.
- Hvad er der? - Jeg vil ikke have problemer.
Hvis du vil have problemer, så send hende skaldet til doktoren.
Tag hende. Jeg er da ligeglad.
- Hjælp dem. - Nu har vi hende.
Det her ødelægger det hele.
- Hvad skal vi stille op med hende? - Det finder vi ud af.
Vi må skjule hende for de andre. Vi har ikke tid til at ordne det her.
Hun var derinde. Hun klarer det aldrig.
Jeg dræber hende ikke.
Tænk, hvis de finder hende i barakken. Så bliver det endnu værre.
- Hvordan kan det blive værre? - Værre for hende.
Gør en ende på det nu, så hun ender der, hvor hun skulle.
- Mød os på lageret. - Jeg kan stoppe dig.
Så gør det. Du ved jo, vi ikke dræber hende.
Hvor er Schlermer?
- Har han hende med? - Han vil først tale med doktoren.
Hent ham. Der kommer jo ikke nogen.
- Ingen får lov at nærme sig hende. - Få hende herind.
Jeg ved godt, hvad du tænker. Det er ikke som sidst. Han er bange.
- Læg hende på bordet. - Hvis nogen opdager det...
- Vi er ikke mordere. - Det ved jeg godt.
- Vi beklager. - Jeg havde ikke været her længe nok.
- Jeg taler om... - Jeg ville ikke handle anderledes.
Jeg har stoppet selvmordsforsøg før og gør det gerne igen.
- Du skulle ikke have tilkaldt mig. - Det var ikke mig.
Tilmed efter midnat. Og så blev jeg vidne til et mord.
- Det får man rigeligt af til dagligt. - Undskyld, det var ikke...
- Så lad være med at tilkalde mig. - Undskyld.
Og så holder I mig udenfor. Jeg ved ikke, hvorfor I gør det.
Har han fortalt dig, at det er ligegyldigt?
Det ved jeg først, når jeg ser hende.
- Hvis hun allerede er død... - Jeg løber også en risiko.
Jeg vil skide på dig.
Kom herind med hende.
Hoffman.
Giv mig tæpper, te og varm suppe.
- Værsgo. - Dæk hende dog til.
Ikke der.
- Hvor mange af de der skal hun have? - Hun fik gas i tyve minutter.
Sæt det der.
Bare rolig.
Du er i sikkerhed.
Giv mig teen.
Nej, lad mig gøre det.
En ske.
Det er bare te.
Godt.
- Hvor kom konvojen fra? - Ungarn.
- Hvor fandt I hende? - Nederst.
De yngste ligger altid nederst.
- Hvordan lå hun? - Hvordan hun lå?
- Lå hun på siden, eller hvad? - Hun lå vist på maven.
Kan du høre mig?
Du er nødt til at tale med mig.
Hvad hedder du?
Det her vil tage noget tid. Det kan godt tage noget tid.
Det, vi spørger øm, er ganske enkelt.
Det er ganske enkelt, og hvem skader det?
Det skader kun dig, hvis du ikke siger det, vi alligevel finder ud af.
Hvor skulle krudtet hen?
Vil du have, at det her skal ske før dem, der har krudtet, -
- eller før resten af din barak, indtil vi finder dem?
Det er ganske enkelt. Hvor skulle krudtet hen?
Du må ikke sige det, du må ikke sige det...
- Du må ikke være i zonerne. - Det ved jeg godt.
Vi fandt to piger med sprængstoffer i den polske afdeling.
Tror du, vi er kammesjukker med hele lejren?
- Har du et mere til hjemvejen? - Jeg får det derovre.
- Du må ikke være i zonerne. - Det har du allerede sagt.
Giv mig det andet stykke.
Og hav to mere, når du skal tilbage, ellers bliver du skudt.
Ingen gør dig fortræd her. Vi er jøder. Er du ungarer?
- Ja, hun er. - Man må stille enkle spørgsmål.
Giv os mere suppe.
- Vi bliver opdaget her. - Vi flytter hende ikke.
Liftene har kørt i over to timer. De kommer snart.
- Hvordan får vi hende forbi gruppen? - Ved de det ikke?
- Hvad forskel gør det? - Bare få hende væk fra gangen.
Brug omklædningsrummet. Gå ned og se, om der er fri bane.
Vi flytter dig til et andet værelse, hvor der er mere behageligt.
Hun er faktisk i live.
- Hvor kan hun være? - Ingen steder.
- Så har vi et problem. - Ja.
- Eftersom vi har genoplivet hende. - Det var ikke min ide.
Vi har et ansvar over for hende.
- Hvorfor ellers genoplive hende? - Du kunne sige det til Muhsfeldt.
- Skal jeg? - I to er jo...
- Hvad? Venner? - Ingen af os kan tale med Muhsfeldt.
Han vil ikke lade pigen leve. Han redder ikke folk.
Hvad med din familie?
- Hvem har fortalt dig det? - Du kom ind i C-lejren.
Du fandt din kone og dit barn og fik dem ud.
- Ville du ikke have gjort det samme? - Jeg ville aldrig få chancen.
Jeg fik ikke chancen.
- Hører Muhsfeldt det, er hun død. - Du kan skjule hende.
Det er umuligt. De kan finde på at komme når som helst.
- Et par dage. - Der er snart gået 16 uger.
Der er folk, der aldrig har set... Og hvad er hun? 15 år?
- Læg hende i din seng. - Hun skal ikke være ovre hos os.
Hvorfor overlade hende til os, når vi snart skal...
- Hvor længe skjuler vi hende? - En passende tid.
- En dag eller to. - Vi har ikke en dag eller to.
Sludder.
Hvad er der?
Der vil komme et oprør.
Hvornår?
- Hvem? - Nummer et og tre.
- Hvordan? - Først nummer tre.
- Vil I flygte? - Vi vil ødelægge krematoriet.
I bliver alle sammen slået ihjel.
Sikke noget at stå og sige. Vi bliver dræbt inden for en uge.
- Hvor ved du det fra? - Der er næsten gået fire måneder.
Vores tid er opbrugt.
- Ville I bede om vores hjælp? - Bede om jeres hjælp?
Ville I bede om hjælp fra os doktorer?
Ville I overhovedet fortælle os det?
- Jeg har ikke valgt at gøre det her. - Du meldte dig frivilligt.
De manglede læger til et hospital.
Du vidste, hvad du ville blive sat til at lave.
- Jeg slår ikke nogen ihjel. - Gør vi måske det?
- Det sagde jeg ikke noget om. - Du giver drabene et formål.
Vi forsøger bare at klare os igennem til den næste dag.
- Du fatter det ikke, vel? - Jeg ved ikke, hvad du taler om.
- Jeg vil ikke leve, når det er forbi. - Det tror jeg ikke på.
- Det ved jeg godt, du ikke gør. - Jeg kan hjælpe jer.
Hvis du vil hjælpe os, så skaf den skide tøs af vejen.
Hvor har I været?
- Hvad har vi? - Ikke meget guld.
- Del det op. - De har tre af kvinderne.
- Hvor? - Blok 11. Det siges, vi har en pige.
Hold alle væk fra området her. Vi kommer.
Vi har vores egne problemer.
- Hvad laver han her? - Jeg har fortalt ham det. Kom nu.
- Hvad laver du her? - Hun overlevede gassen.
Hvad vil I gøre med hende?
- Hvorfor er han her? - De har opdaget tre af kvinderne.
- Her? - I lejren. To af dem er i live.
De dukkede aldrig op. Så vidt vi ved, har de ikke...
Tror du ikke, tyskerne vil vide, hvor krudtet skulle hen?
Tror du ikke, de bliver tortureret?
Hvor længe troede du, vi kunne lave ingenting, før de blev opdaget?
Kunne vi ikke have gjort det en hvilken som helst dag?
Gu kunne vi så! Det er jo løgn.
- Var det polakkerne? - Nej, det var hele gruppen.
Fint, og så sad vi her og ventede på at blive slået ihjel.
- To kvinder bliver tortureret nu. - Og hvorfor?
Hvorfor brænder vi stadig lig? Fordi I pludselig ville flygte.
Og I havde tænkt jer at fuppe os. Vi var jo bare en afledningsmanøvre.
Det har vi talt om.
Alle de våben og sprængstoffer, I fik, har vi først hørt om bagefter.
I har ikke sagt en skid til os. I planlægger og udskyder bare.
- Vi har ændret planen. - Først efter vi sagde, vi sprang fra.
I skulle lige fikse en aftale og omkoordinere.
Men ville I blive her og vente på, at vi ødelagde to krematorier, -
- eller ville I stikke af, mens vi blev tilbage og kæmpede?
Må jeg ikke have lov til at stikke af bagefter?
Skal jeg blive her og blive skudt, fordi det er det, du vil?
Rend mig, Max. Det er fandeme mit liv. Jeg håber, jeg når at blive 90.
Vi er klar til at gøre det i dag.
Når holdene skifter. Tror I, jeg er her for at skændes?
- Hvem antænder branden? - Det gør vi.
- Se bare, hvor let det er. - Vi må give gruppen besked.
Om en time. Alle ved, hvad de skal. Vi har været klar i to uger.
Hvad med pigen? Hvad skal vi gøre med hende?
- Det skal gøres nu, Max. - Få hende ud til hegnet.
Hegnet ind til lejren.
- Vi skal være mange. - Mange er værre.
- Vi er låst inde. - Vi finder en undskyldning.
Vi kronrager hende og klæder hende som en dreng.
Og når hun kommer gennem hegnet? Hvilken lejr ender hun i?
Hvordan forklarer de, at der er en ekstra?
Tyskerne bruger lig for at få tallene til at passe.
Tror du, de mistænker nogen for at bryde ind?
Hun har ikke engang et nummer. I bliver begge to skudt på stedet.
Så kan vi umuligt gøre det i dag.
Det vil ødelægge det for os. Intet individ er så meget værd.
Se på hende. Har hun overhovedet nogen hjerne tilbage?
Det ved vi ikke.
Kan du tale?
- Gassen har ødelagt hende. - Vi slår ikke folk ihjel.
Vi genner dem ind, tager tøjet af dem og siger, de kan være ganske rolige.
Vi trykker ikke på aftrækkeren!
Vi låser dem inde! Du forlader dem og siger, at vi ses bagefter.
Hvem har sendt hende derind? Hvis hun overlever, er du så en helt?
- Jeg er ingen helt. - Hvad er du så, Max?
- Det er bedre, at vi selv gør det. - Nej! Jeg slår dig fandeme ihjel!
- Gu gør du da røv. - Vi slår hende ikke ihjel.
Måske burde vi have gjort det, men vi gør det ikke nu.
- Læg hende på bænken. - Hvad med mig?
- Hvis han ser mig, er vi på røven. - Han genkender dig ikke. Vær stille.
- Han går rundt og er halvfuld. - Han vil fandeme da tjekke os.
- Hvorfor er døren lukket? - Vi organiserede morgenmønstringen.
- Organiserede? - Löwenthal er jo død.
- Det har vi talt om. - Ja, men vi mangler en.
- Udmærket. Hvem skal afløse ham? - Det skal han.
Han er da ikke egnet.
Du der.
- Det er dig, der finder afløsere. - Lige netop. Der sker det, at...
- Pligterne i rummet er uændrede. - Javel.
Det er jammerligt derude.
Jeg er begyndt at hade Polen.
- Hvordan går det, hr. Doktor? - Jeg har det fint.
Vil du med over og have en sjus? Jeg har noget ungarsk vin. Cognac.
Senere.
Jeg takkede nej.
Der er en konvoj på vej, og I er ikke færdige med lasten fra i morges.
- Vi skal bare... - I må tømme elevatorerne.
Det ligner en svinesti dernede.
Ja?
Hvorfor er du her?
- Det her er ikke din enhed. - Jeg er her for at hjælpe til.
- Hvordan kom du herover? - Jeg blev forflyttet.
- Af hvem? - Almaier.
- Det passer jo ikke, vel? - Selvfølgelig passer det.
Sådan vil det gå os alle.
Først jer og så os.
Ens sidste mulighed er at smile.
Jeres bombefly fremskynder blot processen.
Vi gør det af med så mange som muligt af jer, før de gør det mod os.
- Hvorfor var han her? - Han blev forflyttet.
Han blev ikke flyttet! I skulle blive i jeres grupper!
Hvorfor hamstrede kvinderne krudt?
- Vi lader jer leve. - Vel gør I ej.
Ikke hvis I prøver på noget.
Hvis I tror, vi har krudt, så split krematoriet ad.
Træd væk fra bænken.
Hvor kommer hun fra?
- Hr. Doktor? - Ud med jer, alle sammen.
- Udsteder du nu ordrer? - Et slagsmål gør ingen gavn.
Hvem skal så gøre arbejdet færdigt? Ud med jer. Jeg ordner det her.
- Hvad mener du? - Jeg vil det samme som jer.
I skal ikke tale ungarsk! Hvad snakker I om?
Gå ud stille og roligt. Gå nu.
- Kom så. - Du har fandeme bare at redde hende.
Få ham til at klappe i. Bær ham ud og brænd ham sammen med de andre.
Jeg har set dem slå på dem, der er lang tid om at komme ind.
De stjæler og lyver for hinanden. Jeg har ikke rigtigt foragtet jøder, -
- før jeg erfarede, hvor let de kunne overtales til at udføre arbejdet her.
Og udføre det så godt. Og så mod deres eget folk.
De vil være døde, inden ugen er omme, og være erstattet med andre som dem.
Er du klar over, hvor let det er?
- Hvem er du? - Hun forstår ikke tysk.
Hun taler vist slet ikke.
- Kan du ikke forstå mig? - Hun kommer fra en konvoj.
Jeg troede næppe, hun var fra Osweicum.
- Konvojen fra i morges? - Naturligvis.
Så du er altså ungarer.
Fjernede de hende fra omklædningsrummet?
- Er hun da i slægt med nogen af dem? - Hun overlevede.
- Overlevede hvad? - Gassen.
- Hvis det våde gulv måske... - Den dræber alle.
Hvis der nede ved gulvet var en våd luftlomme...
Skal vi tale under fire øjne?
Hvis hun ikke taler tysk, hvad er så problemet?
Det er svært for mig at diskutere det, mens...
Hvad er der at diskutere?
- Jeg har de oplysninger, du bad om. - Oplysninger?
- Da du reddede min kone og mit barn. - Sig det nu og her.
Jeg vil ikke fortælle dig det her.
Du der! Bliv her hos hende.
Hvis du tager hende med ud herfra, bliver I begge to slået ihjel.
Bliv her!
Før havde jeg høje tanker om mig selv og om, hvad jeg ville udrette.
Ingen af os ved, hvad vi er i stand til.
Hvordan ved man, hvad man vil gøre for at overleve, før det virkelig gælder?
Det ved jeg nu.
For de fleste af os er svaret: Hvad som helst.
Det er så let at glemme, hvem vi var for.
Og som vi aldrig bliver igen.
Der var en gammel mand. Han korte med kærrerne.
Og den første dag, da vi skulle brænde vores egen konvoj, -
- kom hans kone op med elevatoren.
Og så hans datter.
Og så begge hans børnebørn.
Jeg kendte ham. Vi var naboer.
Og på tyve minutter var hele hans familie -
- og hele dens fremtid fjernet fra denne jord.
To uger senere tog han piller, men blev genoplivet.
Vi kvalte ham med hans egen pude, og nu ved jeg hvorfor.
Man kan tage sit eget liv.
Andet valg har man ikke.
Jeg ønsker, at de vil redde dig. Det ønsker jeg højere end noget andet.
Jeg beder til Gud, at det vil lykkes.
Du kan godt høre mig, ikke?
Det tænkte jeg nok.
Ja, det tænkte jeg nok.
- Jeg forstår det ikke, hr. Doktor. - Jeg kan ikke udtrykke det klarere.
Doktor Mengele siger, han aldrig har mødt en bedre kirurg.
Og det indrømmer han, selv om du er jøde, hvilket er forbløffende.
Han siger, du gør fem mands arbejde. Du gør hans forskning mulig.
- Hvor vil du hen med det? - Dine evner har femdoblet torturen.
De har femdoblet torturen mod børn i denne lejr!
For at du kan leve bedre end alle andre jøder.
Bedre end stort set alle tyskere inklusive mig.
Jeg har aldrig set dig protestere, selv om arbejdsbyrden øgedes.
Du har reddet din familie.
Vil du ødelægge det på grund af den ene pige?
- Jeg hykler ikke. - Godt. Lad være med det.
Hvem skal dø for hende? Her lever ingen, uden at en anden dør.
Det er et faktum her i lejren. Maden og pladsen er begrænset.
- Det er bare et barn. - Hvad med din kone og din datter?
Redder du en, tager du en andens liv. Giv hende mad, så må en anden undvære.
Så må vedkommende dø eller flyttes. At redde hende er en meningsløs løgn.
Det er din løgn, hr. Oberscharführer. Vi ønsker, at hun skal overleve.
Hvis du giver mig oplysningerne, skåner jeg pigens liv.
De vil gøre oprør.
- Hvornår? - De holder mig udenfor.
- Og de har fået krudt af kvinderne? - Jeg ved det ikke.
- Hvorfor fortalte de dig det? - På grund af pigen.
- Hvem fortalte det? - Ham, du skød.
- Hvordan kunne du tale med ham? - Han var her jo.
- Ingen andre siger noget til mig. - Men de har fået krudt af kvinderne?
- Det ved jeg ikke. - Våben?
- Men det var dem, der fik krudtet? - Jeg har ikke hørt andet.
- Disse oplysninger er ubrugelige. - Jeg fik ikke andet at vide.
De opvejer ikke pigens liv!
Vi havde en aftale.
Nej, hr. Doktor, jeg lovede at redde din kone og din datter.
Der er ikke mere at diskutere.
Hvad med dine hovedpiner og dit druk?
Hvabehar?
Jeg fortæller ham, at du er uegnet.
Og de vil ikke forflytte dig.
Jeg vil se hende, kronraget, omme på den anden side.
Gerne gennem hegnet, men nummereret, kronraget og i live.
At leve er ikke at slå ihjel, for det er ikke os, der slår ihjel.
Nej, lad være!
Fordi hun vidste det. Fordi I alle sammen ved det.
Og de to ved det.
Jeg kunne sige, det er mod min vilje, men det ville være usandt.
Så har vi færre at bekymre os om.
Holde styr på. Fodre.
Gør os en tjeneste og bliv ved med at tie.
Men... I ser ikke ud til at nyde -
- at myrde jeres venner for at beskytte... hvem?
Polske partisaner, der hader jer?
De solgte jøder og stjal fra jer tidligt i krigen.
Vi kan tage dem en for en, til alle i jeres gruppe er døde, -
- og så tager vi den næste barak.
Eller også kan en af jer...
Hvem som helst af jer kan fortælle os, hvor krudtet skulle hen.
- De ved det ikke! - Sig det nu til dem!
- Tror du ikke, de ville sige det? - Du ved det, og dog tier du.
Red deres liv. I ved det, for I må være blevet kontaktet.
Og det skulle et sted hen.
Red deres liv.
Lad nu være! Nej! Nej!
I skal ikke skyde hende!
Få dem talt op.
VED TRETIDEN DEN 7. OKTOBER 1944
Det er ren sentimentalitet.
Forstår du, hvad det betyder?
Og det bare, fordi de ser dig i øjnene to gange.
En gang før og en gang efter, og så tror de på heltegerninger.
Vent her.
Sørg for, at hun bliver her, til jeg kommer tilbage. Gå ikke fra hende.
- De redder hende. - Doktoren ordner det.
- Så du det? - Doktoren fortalte mig det.
Det, der sker med hende, vil ske, uanset om du ser det eller ej.
Vi er skyld i, at hun lever. Nu kan vi kun passe arbejdet og vente.
Andet er der ikke at gøre for dig. Nu er det fandeme slut.
Hoffman, du må over til nummer tre og fortælle dem om Abramowics.
- Hvordan kommer jeg derover? - Du får penge med.
Sig det, præcis som det er.
- Jeg taler ikke jiddisch. - Bare vis, at han blev skudt.
Ingen svinkeærinder. Vi venter ikke på dig.
Jeg snakkede med hende. Jeg snakkede, og hun forstod mig.
- Hvad mener du? - Vi var alene, da doktoren gik.
- Sagde hun noget? - Nej, jeg gjorde.
- Hvad sagde du? - Det hele.
- Hvor hun... Fortalte du hende det? - Det ville du også have gjort.
Hvad ved du om det? Hvad får hun ud af det?
- Måske fik jeg noget ud af det. - Det vil jeg skide på!
- Max, det er lige meget. - Hun ved, hvem vi var.
- Hvad skal hun vide det for? - Det ved jeg ikke.
- Nej, det gør du vel ikke. - Ved du det?
- Se at komme af sted. - Rend mig! Jeg går nu.
- Ved du det? - Brand!
Det brænder!
Han sagde, når holdene skiftede.
Vi kan ikke nå at organisere os.
Hent våbnene og løb ned i gangene og barrikadér dørene. Af sted!
Gå ud og se, hvad der sker.
Hent brændstoffet.
Har du set Oberscharführeren eller en anden SS'er med en ung pige?
Har I set en ung pige? Hun var i live!
- Der er kun to tønder ovenpå. - Sprængstoffet slipper snart op.
Jeg er da ligeglad. Sig det til Schlermer!
Vi bliver slagtet heroppe! Ned!
Kaminski skal bruge flere folk.
- Har du set Muhsfeldt med en pige? - Vi skal bruge dig nede ved ovnene.
Skynd jer ud!
Overgiv jer, hvis I vil overleve!
Vi sprænger det hele i luften!
Nu!
Hvorfor dræber de os ikke?
Så du hende?
Nej, gjorde du?
- Hvorfor spørger jeg overhovedet? - Hvorfor dræber de os ikke?
Russerne er her, inden året er omme.
Hvis ikke det var tilfældet, havde vi aldrig klaret det her.
Du gemte dig.
Vil jeg blive slået ihjel?
Ønsker du at blive slået ihjel?
Du ville vel have kæmpet.
Ikke sandt?
Jeg har talt med doktor Mengele og forsikret ham om, -
- at du intet havde med det at gøre.
At du hverken vidste eller gjorde noget.
Du vil fortsætte med dit arbejde.
Nemlig, hr. Doktor.
Vi vil begge fortsætte med vores arbejde.
Det er nemlig, hvad vi levende gør.
Så har vi reddet hinandens liv.
Vi behøver ikke at redde nogen andre.
- Mest i Budapest. - Min kone kom fra byen.
Men vi boede oppe nordpå. Jeg ved egentlig ikke hvorfor.
- Der er så smukt. - Ja, det er der.
Vi skulle flytte tættere på hendes familie.
- Hvor boede de? - I nærheden af markedet.
Så ville vi være blevet naboer.
- Slår de hende ihjel? - Ja, når hun har set det her.
Hvorfor har de ikke gjort det før?
- Spørger du efter en årsag? - Det gør jeg vel.
Vi udrettede noget.
Ja.
Det gjorde vi.
Ja. Farvel.
Naboer...
Efter oprøret fungerer halvdelen af ovnene stadig, -
- og vi bliver båret derind sammen.
Der går hurtigt ild i mig.
Den første del af mig rejser sig som en tæt røg, -
- der blander sig med røgen fra andre.
Så er der knoglerne, der lægger sig som aske -
- og bliver fejet sammen og kort til floden.
Og til sidst er vi blot små støvpartikler, -
- der bare svæver i luften blandt folkene i den nye gruppe.
Disse støvfnug er grå.
Vi lægger os på deres sko, over deres ansigter og i deres lunger.
Og de vænner sig så meget til os, -
- at de hurtigt holder op med at hoste og børste os væk.
Nu bevæger de sig bare. De trækker vejret og bevæger sig, -
- som enhver anden, der er i live derinde.
Og sådan bliver arbejdet ved.
Doktor Miklos Nyiszli overlevede sin internering.
Han døde af naturlige årsager et årti efter, han blev løsladt.
Hans kone døde sidst i 1970'erne. Hans datters opholdssted er ukendt.
Oberscharführer Eric Muhsfeldt blev stillet for retten i Krakow i 1947, -
- hvor han blev dømt til døden. Denne dom blev eksekveret.
Af de tretten Sonderkommandoer i Auschwitz, gjorde den tolvte oprør.
De ødelagde næsten halvdelen af ovnene -
- i Det tredje riges største og mest dødbringende dødslejr.
Disse ovne blev aldrig genopbygget.
Subrip By MasterA Fixed By Pacman & HaraldBluetooth